Følgende begivenheder udspillede sig i juni og juli 1976.
Begivenhederne varede otte dage-
-og tog deres begyndelse i Athen i Grækenland søndag den 27. juni.
Det er jo vores første bryllupsdag.
Mor kommer til at elske det. -Hvad med mig?
Hun kommer også til at elske dig. -Tillykke! Det er meget smukt.
Har I været gift i et år? -I en uge.
Hvem er den lykkelige mor? -Min, hun har ikke mødt Nathan før.
Så bliver hun glædeligt overrasket. -Tak.
Jeg tager det.
Du får måske ikke hunden med. -De så hende ikke sidste gang.
De putter hende i bagagerummet. -Det er for koldt.
Jeg kan tage hende, de undersøger aldrig børn.
Ombordstigning på flight 139 fra Tel Aviv via Athen til Paris.
LYNAKTION ENTEBBE
Lad mig tage det her.
Hvordan er vejret i Paris? -Det er meget varmt.
Gad vide omjeg har købt nok til alle børnebørnene.
Der er nok til en hel kibbutz.
Hvor kommer De fra?
Taler De ikke engelsk?
Vous parlez français?
Dette er Air France 139, vi stiger til niveau 330.
Se!
Se, hvor blåt vandet er!
Ja, det er det.
Hvad hedder du? -Alice.
Mr. Cooper. Vi tales ved senere. -Okay.
Vi anbefaler, at De beholder sikkerhedsbæltet fastspændt.
Stille! Håndgranaten er afsikret.
Hvis nogen prøver på noget, tøver jeg ikke med at slippe den!
Jeg Skyder!
Hold jer i ro! Sæt dig!
Sæt dig, sagde jeg!
Se lige hvad det er, Gerard.
Åbn døren!
Sæt dig ned!
Hænderne på bordet! Rør jer ikke!
Sid stille!
Hvad sker der dog her? -Stille! Sæt jer ned!
Han trak splitten ud! -Det er okay, bare han holder den.
Ti stille!
Rør jer ikke.
Giv mig radioen. -I bryder loven.
Giv mig den!
Slå højtaleren til.
Hør efter, alle sammen!
Vi repræsenterer Folkefronten for Palæstinas befrielse-
Che Guevara-gruppen i Gaza-brigaden.
Dette fly er nu i vores hænder. Det er mig, der bestemmer nu.
Hvad skal vi gøre?
Flyets nye navn er Haifa.
I er vores fanger.
Adlyder I, bliver ingen dræbt.
Gribes I af panik, dræber vi alle.
Læg hænderne på hovedet, nu.
På hovedet, sådan her!
I høne ham, hænderne på hovedet!
Op med hænderne! Op med dem!
Op med hænderne!
Sæt dig der, stewardesse!
Jeg kan ikke lide hendes stemme. -Nej, men vi må hellere adlyde.
Ikke en lyd! Gør, som der bliver sagt.
Hun lyder ond.
Jeg står for navigationen, kaptajn.
De får ikke at vide, hvad målet er, før vi er der.
Så bryder vi luftfartsreglerne. -Gør, som jeg siger.
Ellers sprænger vi alle i luften, og jeg har intet at miste.
Jeg bekymrer mig kun om passagererne og besætningen.
Sluk for autopiloten.
De får en ny kurs.
181 , gør det!
Når jeg siger til, skal I gå ned bagerst i flyet.
Af sted.
Hænderne på hovedet!
Okay.
Okay. Denne vej!
Okay.
OP med jer!
Hænderne på hovedet!
Næste!
Dig.
Af sted.
Denne vej!
Gå ned bagerst i flyet!
Hun er dårlig. -Stille!
Hun er gravid!
Giv hende noget ilt!
Fan på, ned bagerst i flyet!
Fan på.
Fan på!
Fan på, helt ned bagi!
Flight 139 med Air France fra Tel Aviv via Athen er forsinket.
Hør efter!
Ingen må stå i mellemgangen eller sidde på armlænene.
Mænd og drenge skal sidde på gulvet.
Sæt jer ned, for jeres egen sikkerheds skyld!
I kan tage hænderne ned fra hovedet.
Dem, der sidder ved et vindue, skal trække gardinet for.
Selvfølgelig er der noget galt! Der står, at flyet er forsinket!
Vi har ikke haft radiokontakt med dem i mere end en time!
Men det værste af det hele er, at jeg, Israels trafikminister-
ikke får noget at vide af Frankrig!
Vred? Det kan De bande på!
Har vi hørt fra ambassadøren i Athen? -Han er i Eilat på ferie.
Og ambassaden? -Vi har ikke fået kontakt til dem.
Har man kontaktet grækerne? -De ved ingenting.
Ved general Gur, hvad der foregår? -Han er på en opgave i Sinai.
Skete der noget særligt i Athen? -Sikkerhedspersonalet strejkede.
Ved vi noget med sikkerhed? -Nej.
Er de stynet ned? Er flyet kapret? -Det ved vi ikke.
Hvor mange israelere er der ombord? -Det plejer at være fuldt booket.
Har vi hørt noget fra Frankrig? -Ikke et ord
Krisekomiteen samles med det samme. Indkald også general Gur.
Hvad foregår der? Flyet forlod Athen til tiden.
Der bliver snart ballade derude! Min far Joseph Blatte er ombord.
Sæt Dem, mr. Blatte. -Sig det, som det er!
Vi har fået lov til at komme med en udmeldelse af præsident d'Estaing.
Han er i Puerto Rico sammen med præsident Ford.
Det er jeg ligeglad med! Hvor er flyet?
Det er blevet kapret af palæstinensiske terrorister.
Herregud...
Flyet og flyselskabet er fransk.
Frankrig har ansvaret for samtlige passagerer, uanset nationalitet.
Meddel offentligheden det.
Charles... -Ja?
Hvor mange israelere er der på flyet? -Omkring hundrede.
Det er et problem.
Hør efter!
Vi lander snart, så hold jer klar... Stille!
Stille!
Hold fast i noget og lad gardinerne være nede.
Vi placerer sprængladninger ved alle udgange.
Bliver der ballade sprænger vi flyet og alle ombordværende i luften.
Hvis bare de ville sige, hvor vi er!
Vi slipper ikke ud!
Så sprænger de flyet i luften!
Jeg tror ikke på dem. Hvad skulle de få ud af at sprænge os i luften?
Tag det roligt, så løser det sig. -Min gode herre... Jeg er helt rolig.
Godt, for de ønsker, at man skal blive bange.
Vi har brug for noget førstehjælpsudstyr.
Hvem er syg? -En gravid kvinde har blødninger.
Ind med Dem. Af vejen.
Andre problemer, hr. talsmand? -Navnet er Daniel Cooper.
Vær forsigtig, mr. Cooper.
Som talsmand stikker man i øjnene, og det kan være farligt.
Nå?
Flyet er landet i Libyen.
Frankrig tager ansvaret. -Som om det er til nogen nytte.
De er landet i Libyen.
Palæstinensere. -Har de tænkt sig at blive der?
Nej, de flyver videre. Det plejer de at gøre.
Hvortil? -Antageligt hertil.
Mener du mod Israel? -Nej, men det er en mulighed.
Det ville være spektakulært -Hvad tænker du, Motta?
Jeg tror, at det bliver anderledes denne gang.
På hvilken måde? -Denne gang har de overtaget.
Hvor gammel er du, Alice? -Tolv.
Hvor rejste du fra? -Fra Athen, min far arbejder der.
Hvor er du på vej hen? -Til Californien.
Bor du der? -Ja.
Der er dejligt.
Mrs. Bennett er på vej på hospitalet. -Tak.
Vi er ikke barbarer, mr. Cooper.
Hvorfor udsætter I os så for det her?
Vi er revolutionære med tilknytning til alverdens revolutionære styrker.
Vi er ikke politikere, kun almindelige mennesker. Hvorfor gøre os ondt?
Jeg vil ikke gøre nogen ondt.
Det er en politisk aktion for at skaffe det palæstinensiske folk retfærdighed.
Retfærdighed... Med våben?
Sæt Dem ned, mr. Cooper.
Det er på tide, at vi lærer hinanden at kende.
Nummer 15 og 38 vil gå rundt med et par tasker.
I kan præsentere jer ved at give dem pas og andre identitetspapirer.
Vi indsamler også jeres kameraer.
Mit kamera ligger på første klasse. -Det gør mit pas også.
Jeg kan ikke finde mit pas, jeg må have tabt det.
Vent, der er det jo!
Forestil jer, hvad der foregår i Tel Aviv.
For ikke at tale om Paris. Vi har jo været her i seks timer.
På sin vis er det nok nemmere for os, der ved, hvor vi er.
Vi finder ud af, hvad der sker, når det sker.
Det er godt, at vi er sammen. Tænk, hvis Ivar her uden mig.
Jeg er sulten, mor. -Der er ikke mere mad, skat.
Hør efter!
Det er jeres overordnede, der taler. Vågn op!
Tak for jeres samarbejde, mens vi stod på jorden.
Jeg håber, at det kan fortsætte således under resten af rejsen.
Dette bliver den sidste etape. -Hvor skal vi hen?
Hallo?
Hvornår lettede de?
Hvor er de på vej hen?
Nej, Sadat har givet Frankrig sit ord.
Afrika, i så fald.
Et eller andet sted i Afrika.
Tak.
Hvor langt tror du, der er hjem?
Vi er vel 2.500 km fra Libyen, og mere end 3.000 km hjemmefra.
I hvilken retning? -Det ved jeg ikke.
Sikken måde at tilbringe sin bryllupsrejse på.
Kontakt tårnet, så får De instruktioner.
Indtil videre går det fint.
Hør efter! Vi har nået vores destination.
Vores internationale revolutionsstyrke vil straffe Frankrig-
der har solgt fly og en kernereaktor til det fascistiske regime i Israel-
og for at hævne mordene på uskyldige palæstinensere-
som bliver begået af den blodtørstige og imperialistiske stat Israel.
Følg vores instruktioner og lad gardinerne være trukket ned.
AI modstand vil blive straffet.
Send videre.
Tak! Må vi også få vores pas? -Måske senere.
Send videre.
Hvor er vi? -I Entebbe i Uganda.
Hvilket sprog taler de her? -Engelsk og Swahili.
Engelsk lyder fint.
Bliver vi sluppet fri her? -Snart, håber jeg.
Det håber jeg også.
Jeg sagde jo, at der ikke er noget at bekymre sig om, hvis bare man er rolig.
Uganda... Hvem havde gættet det? -Desværre var det klogt af dem.
De er ved at lære det.
Ifølge kvinden der blev løsladt er lederen tysk.
Har vi en sådan i terroristarkivet? -Det er Dan Shomrons bord.
Hvis vi identificerer tyskeren, løser resten sig.
Kontakt Dan Shomron!
Jeg har aldrig haft det så varmt.
Vi er jo ved ækvator. -Ækvator...
Ved du hvad, min ven? Der er gået ni timer...
I ni timer har vi været uden mad og drikke!
Der er ikke mere ombord. -Det er umenneskeligt af dem.
Hvad tænker min stakkels kone ikke?
Hør efter!
Det er nu præcis 24 timer siden, at vi forlod Athen.
Nu er mareridtet endeligt slut.
Af sted.
Undskyld.
Hvis vi har lov til at gå, hvad laver alle de soldater her så?
Hvad skal der nu ske?
Det ved jeg ikke endnu, mr. Cooper. Det er op til Israel.
Israel?
Hvad har Israel med det her at gøre?
Du lod dem tro, at de er frigivet. Hvad er De for et monster?
Jeg er meget træt og en anelse forvirret.
Jeg ønsker ikke at dræbe Dem. Jeg foretrækker at være civiliseret.
Så vil De ikke nok stige af flyet sammen med de andre?
Jeg er så sulten!
Videre, kaptajn.
VELKOMMEN TIL UGANDA
Vi kan ikke forhandle med mordere!
Det ville bringe alle israeleres Iiv i fare.
Dette er et internationalt problem.
De er mordere, hverken mere eller mindre!
Hver gang jeg vil diskutere fakta, skal en eller anden holde tale!
Hvilke alternativer har vi?
Kan hæren befri dem, Motta?
Ikke i øjeblikket. -Hvorfor ikke?
Det er for langt dertil. -Og vi har ingen venner på vejen.
Lufthavnen blev bygget af israelere. -Den er blevet bygget om siden.
Efterretningstjenesten? -Det når vi ikke. Vi skal bruge fakta!
Har I nogen anelse om, hvilke ressourcer det kræver at tage helt derover-
uskadeliggøre fjenden og sikre lufthavnen?
For ikke at tale om problemerne med at få dem alle sammen med hjem igen!
Alle 240 er ikke israelere.
Det stemmer, ikke-israelere kan gå af dage.
Det kan få alvorlige følger.
Er Amin på deres side? -Det må han være.
De fløj næppe derhen på grund af varmen.
Vi forhandler aldrig med terrorister! Men vi har intet valg.
Uganda er bare en det af problemet.
Ikke at slå igen vil være politisk selvmord.
Det handler ikke om politik men om Iiv og død!
Lige nu er det en og samme sag, og vi bliver nødt til at handle!
At handle nu kan koste uskyldige livet.
Yigal har ret. Vi må forstå situationen, for at kunne løse den.
Vi må handle nu!
Hvordan? Hørte du ikke, hvad generalen sagde?
Vi ved for lidt.
Hele vores land er i chok på grund af disse uhyrligheder, Yitzhak.
Kapringen er som en invasion, vi må slå igen!
Og hvis vi fejler? Skal vi så bare vinke farvel til gidslerne?
Vi har brug for en realistisk handlingsplan.
Vi må lægge pres på Frankrig, flyet er jo fransk.
Men det er israelerne, som kaprerne er ude efter.
Vi ved alle sammen, at det hviler på vores skuldre at befri gidslerne.
Vi vil ikke ofre flere israeleres Iiv for at få det til at ske.
Hvis militæret kommer tilbage til os med en plan, som de tror holder-
så kigger vi på den.
I mellemtiden må vi, via Frankrig-
forhandle, købslå og holde prisen nede.
Men vi skal have dem hjem, og de skal hjem i live.
For enhver pris.
Vi kan bede Bar-Lev om at ringe til Amin, de er stadig gode venner.
Føles det ikke som om, at du har været her før?
Det har vi måske også.
Stemmerne er de samme, det er kun ansigterne der er anderledes.
Jeg kan kende dem, det er nazisterne!
Ventetiden er uudholdelig!
Det skal nok gå, mrs. Loeb.
Denne venten på det ukendte...
Jeg sad sammen med far i Zagreb.
Far døde der, mens han ventede på friheden.
Det er nye tider nu. -Hvad er anderledes?
Se os lige, det er nøjagtig det samme.
I er heldige at have mig med.
Jeg er ekspen i at undslippe fra farlige steder.
Jeg overlevede koncentrationslejren, og har deltaget i alle Israels krige.
Jeg har mødt døden mange gange. Det her er ingenting!
Op med humøret, Eli Melnick er her. Det kan ikke gå galt.
Der kan I se, det var jo ikke så svært
Hvad med den?
Tordenkile. -Operation Tordenkile. Det er det.
Jeg troede ikke, at vi forhandlede med terrorister.
Det er måske den eneste udvej.
Vi kan ikke lade mordere gå fri! -Intet er besluttet endnu.
De vil have gidslerne hjem. Det skal ikke ende som i München.
München var ikke vores ansvar. Vi kan klare det her.
Ingen må foretage sig noget, før Rabin er helt sikker på, at vi er klar.
Vi skal nok være klar.
Bliv hvor I er! Sæt jer!
Sæt jer! Rør jer ikke!
Kompagni, holdt!
Venstre række, højre om! Højre række, venstre om!
For jer der ikke genkender mig, er jeg feltmarskal dr. Idi Amin Dada-
Ugandas præsident på livstid.
Jeg hilser jer velkommen til Uganda.
Jeg skal gøre alt, hvad der står i min magt, for at I skal trives her.
Jeg overtalte palæstinenserne-
til at flytte jer fra flyet til disse mere bekvemme omgivelser.
Jeg vil forsyne jer med mad og fornødenheder.
Jeg vil afslutte denne historie i en fan.
Palæstinenserne er et retskaffent folk.
Jeg har med egne øjne set, hvor godt de behandler jøderne i Damaskus.
Jeg besøgte en synagoge...
Gør jer det bekvemt!
Men hør her. Og det er meget vigtigt-
forsøg ikke at flygte.
Forsøg ikke at flygte.
Palæstinenserne har placeret sprængladninger om hele bygningen.
Det er meget vigtigt.
I mellemtiden skal I betragte mig som jeres vært.
Jeg skal sørge for, at I bliver frigivet så snart som muligt.
Betragt Uganda som jeres hjem!
Shalom! Shalom!
Shalom! -Undskyld, hr. præsident...
Jeg er kaptajn Bacos, piloten.
Det er mine passagerer og fortsat mit ansvar.
Vi har ikke fået at vide, hvorfor vi holdes fanget.
Flyselskabet er fransk og har intet med Palæstina at gøre!
Det er altid hyggeligt at møde en kollega!
Jeg håber, at I nyder opholdet i Uganda.
Hør efter! Hør efter, alle sammen!
Hold op med at snakke.
Ugandas radio har nu offentliggjort vores krav-
om frigivelsen af 53 revolutionshelte-
fra franske, schweiziske, tyske og fremfor alt israelske fængsler.
Vi har meddelt Frankrig, at hvis de ikke er på fri fod kl. 12 på torsdag-
bliver deres fly og dets passagerer elimineret.
Hvis de israelske mordere ikke samarbejder-
vil I alle, uanset nationalitet, dø.
Torsdag klokken tolv.
Af sted! -Gå til den anden ende af lokalet!
Fan på!
Hør efter! Hvis jeres navn bliver råbt op, skal I komme hen til os.
Kun dem jeg råber op, skal komme herhen.
Aron, Ester. Aron, Benjamin. Aron, David.
Fan på.
Aluf, Edi.
Darin, Nathan. Goldbaum, Nathan.
Scharf, Israel.
Ben-Menachem... -Kom hen til bordet!
Ben-Menachem, Henri!
Skriv dit navn her.
Rosen, Uri.
Stil jer på række ved væggen.
Cooper, Daniel.
De råber kun jøder op.
Sager, Joseph.
Skriv dit navn.
Gå hen til de andre.
Chadi, Moshe.
Hvor skal I hen? -Jeg ved det ikke.
Gershoni, David. Gershoni, Dina.
Jeg står ikke på listen. -Hvad hedder du?
Julie Darin, jeg er hans kone.
Du har ikke israelsk pas, gå tilbage til din plads.
Jeg vil blive hos ham. -Gå tilbage.
Vil I ikke nok lade mig tale med hende.
Næste!
Jeg er ligeglad med, hvad de siger! -Stille, Julie!
Det her er alvor. -Jeg vil jo være hos dig.
Hvad vil I med mig? -Skriv under og stil dig hos de andre.
Nej, jeg går ingen steder.
Det var unødvendigt. -Næste gang slår jeg dig ihjel!
Ikke nu.
Jeg klarer mig.
Pas på dig selv.
Liebmann, Sharon... -Skriv under her.
Rozovsky, Shana.
Sala,Ami.
Gabrieli, Shimon. Gabrieli, Miryam.
Ben-Ami, Johan... -Kom her.
Rør mig ikke!
Jeg skal nok gå derind, men rør mig ikke!
Det var sådan, det begyndte i Auschwitz.
Først råber de navnene op, og så må vi vente.
Det havde jeg ikke forventet.
Jeg har aldrig ønsket at slå nogen ihjel før nu.
Hvad vil de mon stille op med os? -Deres gæt er så godt som mit.
Frankrig har gjort alt, hvad der står i deres magt.
De vil vide, om vi er villige til-
at lade vores fanger indgå i forhandlingerne.
Schweiz, Frankrig og Tyskland er klar til at gøre det.
Vi har ikke noget valg. Der er deadline i morgen.
Hvad skal jeg sige til Frankrig? -Sig, at vi forhandler.
Vi skal bruge mere tid.
Vi må vente til sidste øjeblik, før vi accepterer nogen form for krav.
Der er også et andet problem.
Hvordan reagerer Amin på det her?
Amin...
Han har aldrig fået så megen opmærksomhed før.
Han ønsker måske ikke, at det skal slutte.
Hej med jer!
Jeg håber, at I har det godt...
Det er med glæde, at jeg kan meddele-
at jeg har sørget for, at 47 kvinder, børn, gamle og syge bliver frigivet.
Jeg frigiver dem med det samme-
for at vise, at jeg har tiltro til forhandlerne.
Når I kommer til Paris, vil jeg have, at I siger til jeres regering-
at det eneste palæstinenserne vil have, er deres eget lille stykke land!
Palæstinenserne ønsker ikke at dræbe nogen!
Palæstinenserne ønsker bare en ting, og det her er meget vigtigt:
Fred.
Jeg beklager ulejligheden-
og håber, at palæstinensernes krav bliver opfyldt-
før Israels regering tvinger dem til at springe jer i luften.
Nu skal jeg forhandle om jeres frigivelse og jeres sikkerhed.
Shalom!
En ting...
Det her er meget vigtigt.
I skal fortsat være forsigtige-
da palæstinenserne har lagt sprængladninger ud.
Vi ses snart igen. Shalom! Farvel!
Vi skal overraske dem.
Vi rykker frem i en sådan fart, at terroristerne ikke når at reagere.
Først skal I derover.
Vi skal flyve næsten 4.000 km uden at blive opdaget-
og lande i mørke i en ukendt lufthavn.
Det bliver ikke let. -Du kan klare det, Ben.
Hvor får vi brændsel til hjemturen? -Vi arbejder på det.
Vi har måske venner tilbage i Afrika.
Så flyver jeg jer derhen, men mens flyene står på jorden, er de udsatte.
Bare rolig, vi skal nok forsvare dem.
Vi har mindre end et døgn tilbage. Fristen udløber i morgen.
Wanda!
Har I set min mormor Hilda Blatte?
Er der nogen, der ved noget om Daniel Cooper?
Han er uskadt! -Er han her?
Han er sammen med israelerne. -Hvad mener De?
De delte os op. -Sorterede de israelerne fra?
De har tænkt sig at slå dem ihjel! De har tænkt sig at slå dem ihjel!
Forhandling nu! Forhandling nu!
Jeg havde tre brødre ombord på flyet!
Jeg er ligeglad med jeres principper!
Vi kræver handling, ikke tomme ord!
Rabin er en kujon, der tillader at vores familier bliver slået ihjel!
Jeg føler med jer, men hør nu her!
Udvælg fem personer, som premierministeren kan tale med.
Vi kræver, at I forhandler! -Vi er ligeså bekymrede som jer...
Bekymrede? Der er kun en mulighed, I må forhandle med dem!
Er der tid nok, hr. premierminister?
Ja, der er tid. Men I må forstå, hvad det betyder, hvis terroristerne vinder.
Vi er ligeglade med dem!
Jeg ønsker også at få bragt vores landsmænd hjem i sikkerhed-
men at blive tvunget til at løslade 40 mordere, er ikke noget at fejre.
Det bliver en sorgens dag for Israel.
Tak, mine venner. -Tak, hr. premierminister.
Vågn op, alle sammen! Vågn op! Bliv hvor I er!
Hold dig tæt på Amin, så du kommer med på billederne!
Hvis du dukker op i nyhederne, er det sværere for dem at trylle dig bort
Gode nyheder! Gode nyheder!
Jeg har fået palæstinenserne til at forlænge tidsfristen med tre dage-
indtil søndag den 4. juli.
Indtil videre har forhandlingerne ikke båret frugt på grund af israelerne-
men jeg bliver ved med at forsøge.
Jeg er på vej til Mauritius og Organisationen for afrikansk enhed-
for at tale om de israelske gidslers situation.
I ved alle sammen, at jeg ønsker at hjælpe dem-
men det ser skidt ud, hvis ikke Israel accepterer palæstinensernes krav.
Jeg benytter mig endda af mit venskab med oberst Bar-Lev for at hjælpe dem.
Undskyld mig, præsident Amin...
Hvad laver De, madame? -Hvad jeg laver?
Jeg er bare en mormor.
Jeg er Hans Excellence AI Hadji-
feltmarskal dr. Idi Amin Dada-
dekoreret med Viktoriakorset, tapperhedsordenen og militærkorset-
Ugandas hersker.
Og udvalgt af Gud som jeres frelser.
Det tvivler jeg ikke et sekund på.
Jeg synes, I skal skrive et brev til jeres regering-
og anmode dem om at acceptere palæstinensernes krav.
Gør det inden aften. Det er meget vigtigt.
Så kan vi holde en fest, og I kan tage hjem!
Hellere det end at palæstinenserne sprænger jer i luften.
Den israelske regering gambler med jeres Iiv-
men jeg skal nok forsøge at redde jer.
Shalom.
Nå ja, det glemte jeg næsten...
Jeg har arrangeret det således, at alle ikke-israelske gidsler bliver frigivet.
I er vel en hundrede stykker?
Shalom, shalom!
Nu skal du være dygtig, og ikke lave ulykker.
Opfør dig ordentligt.
Klarer du dig? -Pas på ham for mig.
Sørg for, at han ikke fryser. -Det skal jeg nok, bare rolig.
Jeg skriver så snart, jeg kommer hjem.
De og besætningen kan stige ombord nu, kaptajn.
Tak, men vi bliver.
I bliver ikke tilbageholdt længere. -Men det gør 100 af mine passagerer.
Så længe der hersker den mindste tvivl om deres sikkerhed, bliver vi her.
Kom så.
Kom så! -Nej!
Fan på!
Stille!
Nu kan I komme herud igen. Her er mere plads.
Det var pænt af dr. Amin at forlænge tidsfristen.
Det er os, der bestemmer, ikke Amin.
Hvis De siger det.
De har frigivet alle ikke-israelere, nu er det dem mod os.
Afstanden gør, at de tør frigive gidsler og forlænge tidsfristen.
De løsladte giver os afgørende informationer.
De har tilføjet flere navne til listen over fanger, som skal løslades-
og de vil have fem millioner dollar i løsesum for flyet.
De har kun hundrede fanger tilbage. Det er godt for os.
De vil sprænge sig selv og gidslerne i luften, hvis vi forsøger at befri dem.
Det er aldrig sket før. -Det er stadig en trussel!
Er planen klar? -Ikke endnu, men det går fremad.
Hvor lang tid tager det, Motta? -Et par timer endnu, Yitzhak.
Vi køber dig noget tid.
Fortsæt med at forhandle.
Bed Bar-Lev om at kontakte Amin igen, så han er glad.
De bestemmer rent faktisk i Deres land, hr. præsident-
og har muligheden for at slippe dem fri.
Ønsker De ikke at gå over i historien som en stor mand?
Uanset hvad der sker, vil De altid være min ven, Oberst.
Jeg vil skabe fred mellem Israel og Palæstina.
Det kan De fortælle til Deres regering.
Vi sætter pris på det, De gør, men terroristernes krav er urimelige.
- Kan De hjælpe os? -Kun hvis I accepterer vilkårene.
Ellers dræber de gidslerne og sprænger flyet i luften.
Hr. præsident...
Hvis De vil huskes som en stor og hellig mand-
og måske oven i købet modtage Nobelprisen-
bliver De nødt til at frigive dem.
Tænk på, hvilken mulighed det er-
for at vise verden hvilken stor statsmand, De er.
Hvordan står det til? Det er længe siden!
Er Deres kone også i Tel Aviv?
Vi har det fint.
Lad ikke palæstinenserne påvirke Dem.
Palæstinenserne påvirker mig ikke. Jeg træffer mine egne beslutninger!
Jeg gør alt, hvad jeg kan for at redde israelerne-
men jeg er i en svær situation. Det må hele verden forstå!
De er en stor soldat, hr. præsident. Og det ståri Deres magt-
at forhindre et blodbad.
Palæstinenserne har ingen ret til at gøre dette her i Deres land!
Mener De, at jeg burde skyde dem?
De beskytter dem! Uganda er det rene ferieparadis for dem.
Det er ikke sandt!
Kom og se med Deres egne øjne, at de bor sammen med gidslerne.
Angriber vi dem, risikerer vi gidslernes Iiv.
Jeg ønsker fred for palæstinenserne. Bar-Lev, sig til Deres regering-
at den skal holde op med at praktisere denne fascistiske zionisme!
Hr. præsident, hr. præsident...
Jeg påstår ikke, at De...
Hils familien fra mig-
og fortæl Deres regering, at de frister skæbnen. Shalom!
Shalom!
I hørte det selv.
Et statsoverhoved er blevet talsmand for terrorister.
Aldrig tidligere har et land ydet pirater militær støtte.
Det bliver ikke en nem beslutning.
Men der skal træffes en!
Militæret er vores bedste alternativ.
Planen er ikke helt gennemarbejdet endnu, og den indebærer store risici.
Ben Shomron vil præsentere planen.
Planen kan virke risikabel, men bygger på vores erfaringer med terrorister.
Operation Tordenkile består af tre stadier.
Det første stadie omfatter transporten af tropper til Uganda.
Ved at flyve denne vej i lav højde-
kan vi undvige de fleste radarsystemer.
Hvis vi skulle blive opdaget i dette område-
vil de sandsynligvis tro, at vi er almindelige transportfly.
Efter syv timers flyvning når vi Victoriasøen.
"Derfor, hr. premierminister"-
"anmoder vi gidsler Dem om, at frigive de palæstinensiske fanger"-
"for at sikre vores hjemsendelse. Doktor Amin er meget hjælpsom..."
Riv det i stykker. De gennemskuer det.
Og hvad så, hvis det gør Amin glad?
Brevet er vigtigt. Uganda er blevet verdensberømt.
Amin er på avisernes forsider, og der ønsker han at blive.
Der udspiller sig en magtkamp mellem Amin og terroristerne.
Vi er værdifulde for ham.
Det er vigtigt, at vi holder gang i dialogen mellem dem og os.
Vi giver efter med det brev! -Det kan holde os i live.
Send brevet.
Hvad med brændstof til hjemturen?
Vi medtager egne pumper, og tanker med ugandisk overskudsbrændsel.
Det er for risikabelt.
Vi afventer besked fra Kenya med hensyn til brændsel.
Indtil det er bekræftet, er det for farligt.
Hvad gør I, hvis Ugandas militær forsøger at stoppe jer?
Vi angriber ikke Uganda. Vi forsøger at redde israeleres Iiv.
Hvis uganderne forsøger at stoppe os, uskadeliggør vi dem.
Vi anvender Hercules-ny, som er bedst egnet til denne type operation.
Vi tager to 707'ere med. Et som hospital og et til kommunikationen.
Peled får ansvaret for kommunikations- flyet der bliver i luften.
Før vi er klar, mangler vi at diskutere hemmeligholdelsen.
Operationen finder antageligt sted under sabbaten.
Mærkbar militær aktivitet mellem fredag og lørdag påkalder sig opmærksomhed.
Ansvaret påhviler alle implicerede.
Ingen udenforstående må vide noget.
Ikke engang min egen kone. -I særdeleshed ikke hende, Motta.
Hvad er næste skridt?
En øvelse med fuld udrustning. -Hvor lang tid tager det?
Dan afholder øvelsen i aften, under overværelse af mig.
Vi afventer jeres rapport, men hvis militæraktionen ikke er holdbar-
må vi være forberedt på at løslade fangerne i morgen.
Mødet er hævet.
Ifølge vores efterretninger begynder de at henrette gidslerne på søndag.
I værste fald.
Hvorfor diskuterer vi så planen? -Fordi den ikke er perfekt.
Du kan ikke være perfektionist nu, Yitzhak. Vi har ikke noget valg!
Det handler om 200 af vores bedste soldater, så jo, jeg har et valg!
Det er spild af tid, vi skal være der inden søndag!
Den seneste uges tumultagtige gadefester var bare en forsmag-
-på dagens sejlskibsparade, der er på vej mod New York.
Betty Rollin for NBC News i Newport.
Videre til årets mest spektakulære kapringsdrama.
l dag blev 101 gidsler frigivet-
-men 110 personer holdes stadig fanget i Entebbe-
-hvoraf 85 er israelske statsborgere.
Kaprerne siger, at de vil henrette gidslerne på søndag-
-hvis de ikke får deres krav opfyldt.
De kræver at 53 terrorister frigives fra fængsler over hele i verden-
-men primært i Israel.
Overraskende nok er Israel gået med til at forhandle med kaprerne.
Steve Delaney rapporterer fra Israel.
Presset på Israels regering er enormt, ikke mindst internt i Sandet.
Pårørende til gidslerne, der mødtes med regeringen i morges-
-er ligeglade med, at Israel aldrig forhandler med terrorister.
De kerer sig kun om de pårørende, og kræver, at regeringen handler.
Om formiddagen stormede de regeringsområdet-
-for at sige deres mening til premierminister Rabin.
På det tidspunkt havde man besluttet sig for at forhandle med kaprerne.
Debatten går på, om prisen i form af løsladte terrorister, er for høj.
Ved aftenens bønner ved Vestmuren og i de fleste synagoger-
-blev der udtrykt håb om, at regeringen gør det rigtige-
-og at gidslerne vender hjem fra Uganda.
Steve Delaney for NBC News r' Israel.
Vi spilder tiden, Motta.
Vi skal bruge et klanegn nu, for at kunne samle trådene!
Rabin venter til sidste øjeblik. -Hans forsigtighed koster os sejren.
Han overvejer alternativerne. -Tør han overhovedet sende os af sted?
Det er ikke hans mod, der er problemet, det er hans embede.
Til sidst bliver han nødt til at lade os tage af sted.
Shalom.
De er sikkert opmærksom på, at vi overvejer et militært alternativ-
men først vil jeg have Deres godkendelse som oppositionsleder.
Jeg forstår ikke, hvorfor De har ventet så længe.
Jeg har altid været mere forsigtig end Dem.
Kan I handle hurtigt nok? -Planen er vovet.
Hvor mange Iiv risikerer vi? -Mange.
Har det nogensinde været anderledes?
Men hver gang vi har forhandlet, har Israel tabt.
Så jeg har Deres støtte? -Naturligvis.
Shalom. -Shalom
Kom ind!
Oberst Netanyahu.
General Shomron har bedt Dem lede operation Tordenkile.
Held og lykke.
Vi skal bruge en eliteenhed med de bedste skarpskytter, Yoni.
Jeg tager udgangspunkt i min enhed med støtte fra Golani-brigaden.
Bland dem ikke for meget. Det er bedst, at de kender hinanden.
Jeg begynder med Sammy Berg. -Sammy Berg? Okay.
Sammy!
Hvor skal du hen? -Ud.
På sabbaten? -Jeg skal mødes med nogle venner.
Hvem? -Arbejdskammeraten ingen du kender.
Vi skal ud og fiske i morgen tidlig. -Hav det godt.
Samuel... Vær forsigtig.
Far...
Jeg skal jo bare ud at fiske. -Fald ikke i vandet.
Tak, Eli. -Hvad var det, jeg sagde?
Se, hvem der er syge og hvem der er raske.
Derhjemme praktiserer jeg ikke kosher, men det gør jeg i Uganda.
Jeg spiser ikke deres kød og mælk og har det storartet.
Hvad er der, mrs. Bloch?
Hjælp, hun kan ikke få luft!
Skynd jer, hun kan ikke få luft!
Hvad er der, mrs. Bloch?
Læg hende ned. -Det skal nok gå!
Hent lægen.
Hvad sker der?
Bær hende ud til bilen.
De skal nok få hjælp.
Det skal nok gå.
Hun skal på hospitalet. -Okay.
Bliv der!
Vil De ikke nok skynde Dem.
Ind med jer igen.
Ind med jer, sagde jeg! Væk fra døren!
Disse mennesker er syge og har brug for hjælp.
Jeg kan ikke gøre noget, før mine brødre er sat på fri fod.
Og hvis de ikke bliver løsladt?
Israel lader jer ikke dø.
Mit land købslår ikke med kriminelle.
I så lille et land er alle i familie med hinanden.
Alle er en eller andens onkel, tante eller fætter.
De skal nok udveksle jer.
Eller...
Eller tager jeres regering ikke vores deadline alvorlig?
Når Israel tvinger os til at dræbe det første gidsel på søndag...
...vil de forstå, at vi mener det.
Det er afgørende for tretrinsangrebet-
at den første gruppe når terminalen uden at skabe postyr.
Et enkelt sekund kan betyde forskellen på en succesfuld operation-
og at gidslerne bliver henrettet.
I må under ingen omstændigheder bruge håndgranater i terminalen.
Forlad jer på jeres våben og affyr kone salver.
Når situationen er under kontrol, skal I holde igen med at afgive skud.
Det var alt.
Om en time gennemgår vi det hele igen.
Yoni besvarer jeres spørgsmål.
Sammy? -Dette minder om indsatsen i Tel Aviv.
Det handler om at kunne adskille kaprerne fra gidslerne med det samme.
Vi har portrætter af terroristerne-
baseret på vidneudsagn fra de løsladte gidsler-
og vores agenter i Entebbe.
Studer dem nøje, så I kan identificere dem øjeblikkeligt.
Når de at vende sig mod gidslerne, bliver hele operationen en katastrofe.
Hvad gør vi, hvis gidslerne bliver fanget mellem os og terroristerne?
Gidslerne bliver ligeså overrumplede som terroristerne.
Vi må hurtigt give dem tydelige instruktioner-
og få dem til at lægge sig på gulvet.
Men for at svare på spørgsmålet...
Beslutningen om hvorvidt I skal skyde eller ej, hviler på jer selv-
men tænk på, at en enkelt terrorist kan forpurre hele operationen.
Yoni...
Skal vi tage terroristerne levende?
Det ville være fint.
Jeg tager dem gerne som fanger, men prioriteten er at redde gidslerne.
Terroristerne er mordere, og de vil forsøge at dræbe gidslerne-
så sørg for at ramme i første forsøg.
Nu tager vi en pause inden øvelsen.
Godt så...
Flyv lavt over søen og land her.
Det er bare en model. -Det kunne ske.
Gur.
Okay, sæt hende ned, når I er klar.
Klar slut.
Ti sekunder.
Værsgo.
Skub den ud!
Fremad!
Klar!
Hvordan gik det?
100 gidsler døde.
Hvis ikke alle rykker ind på præcis samme tid, ender det i en katastrofe.
Vi gør det en gang til.
Hurtigere!
Nå? -Meget bedre.
Hvad gør vi med MIG-jagerne? Får de dem i luften, er løbet kørt.
Det ved vi godt.
Godt arbejde, Dan. Men har vi råd til at være på jorden i en time?
60 minutter er hurtigt, men vi kan nok komme ned på 55.
Skal vi ikke meddele Rabin, at vi er klar nu?
Tålmodighed, Benny. Vi må kunne besvare alle hans spørgsmål.
Hvor mange døde gætter du på, Yoni? -30-35.
Hvad gør vi?
30-35 hvis vi gør det, 100 hvis vi lader være.
Hvis I vil mig noget, er jeg hos premierministeren.
55 minutter... Vi gør det en gang til.
Godt klaret!
Går det her, kysser jeg Amins fødder. -Det gik jo hurtigt!
Ja, men når de lyder som en flok elefanter-
ryger overraskelsesmomentet.
Vi må gå ind med en mindre styrke.
Er du sikker, Mordechai? -Det kan jeg ikke være, Yitzhak.
Hvor lang tid tager det? -55 minutter.
Og hvis noget går galt?
Forhandlingerne er gået i hårknude. De afslår alt, hvad vi tilbyder.
De nægter at udveksle fanger i Tunesien, i Paris eller på Cypern-
men kræver, at det sker i Uganda.
Umuligt! Palæstinenserne kan ikke kontrollere Amin.
Hvis vi flyver derover for at gennemføre en udveksling-
kan flyet, besætningen og alle gidslerne ende i kløerne på Amin.
Hvad så?
Vi kan tanke i Kenya.
Så er vi klar.
Med tanke på stemningen i landet-
kan en mislykket operation blive Israels endeligt.
Men vi har intet valg.
Mine mænd venter, Yitzhak.
Handler vi ikke nu, træffer den manglende tid beslutningen for os.
Gå i gang, så må kabinettet godkende operation Tordenkile i morgen tidlig.
Men får vi ikke en enstemmig godkendelse afbryder vi missionen.
Afgang!
Alt, hvad I siger, bliver sendt direkte til Tel Aviv.
Så pas på, hvad du siger. -Det skal jeg nok.
Hør efter, tak!
Jeres mission er vigtig for Israel.
Jeg ved, at I vil gøre jeres bedste.
Tak og held og lykke!
Gør jer klar, vi letter om 5 minutter.
Har I fået vejrudsigten? -Ja.
Afgang!
Stan.
Hvis vi tror på friheden, må vi også forsvare den uanset følgerne-
ellers har vi ikke moral nok til at lede landet.
Vi har udarbejdet en militær plan, operation Tordenkile-
som er sat i gang i dette øjeblik.
Uden at informere 05?!
Vent!
Jeg påtager mig hele ansvaret.
Jeg protesterer, det her er et demokrati!
Hausner!
Skulle vi vente, indtil gidslerne er døde?
Det er en skandale! Forstår I ikke, at det kan udløse en krig!
Klar slut.
Noget nyt?
De diskuterer stadig.
Vi er på vej sydpå med en mindre hær, og de diskuterer!
Det er vanvittigt. -Sådan fungerer demokratiet.
Vi kan tanke i Kenya, og krisekomiteen støtter forslaget.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Vi har ikke tid til at diskutere, nu må vi bestemme os!
For mange af vores folk er allerede blevet myrdet.
100 mænd, kvinder og børn sidder som gidsler i Uganda!
Hvis vi ikke beslutter os nu, er vores fly nødt til at vende om!
Vi stemmer. Nu!
B2 til Z1, jeg hører jer.
Vi har kontakt, Benny.
Kontakt H1. -Ja, Benny.
Jeg vil selv fortælle det til dem.
Tak, Benny.
Hør efter.
Operation Tordenkile har fået bemyndigelse af et enigt kabinet.
Hør lige her, Sammy.
"Gennem nattens mørke skar et udyrs smerteskrig."
"Et slag, og det vaklede og faldt."
"Og så, endnu et slag."
Fint.
Var der ikke fodboldkamp mod Argentina i dag?
Det begynder at blive køligt.
Godnat.
Er det okay? -Ja.
Det er nemt for dig.
Se der... Fem og to.
Okay.
Herregud...
Er det det? -Ja, Ben.
Det er en lang flyvetur.
Man har for megen tid at tænke i. Jeg er vant til, at det går stærkt.
Hvad tænker du på? -Missionen.
Jeg tænkte på min far.
Han underviser i historie på Cornell. -New York...
Han skulle vide, hvad du laver nu. -Det ved han sikkert godt.
Alle, der kender os, ved, at vi aldrig ville sidde og vente.
Hvordan har du det? -Vi er klar, så jeg har det godt.
Hvilken farve? -Mørke øjne, sort hår.
Hvilken farve? -Brunt hår, grønne øjne.
Hun er hård på en tysk måde.
Kig kun på øjnene... -Grønne.
Tænk dig at blive mødt af dem om natten.
Ville I kunne genkende ham? -Javist
Og hvis han er bevæbnet? -Så skyder jeg ham.
Og hvis han er omgivet af 50 kvinder og børn?
Så ville jeg ikke ramme ved siden af.
De er over Nairobi nu på vej mod Victoriasøen.
Hvornår er de der? -Om cirka 30 minutter.
Hvor er vi? -Over det mørkeste Afrika.
Hvor er vi? -Vi burde være over Victoriasøen.
Victoriasøen?
Tænk, at lande der, hive en fisk i land og tage den med hjem til far.
Så ville han blive overrasket.
Du er tosset.
Ja...
Hørte du det, David? Forstyr radaren i Entebbe.
Forbered jer på at lande.
De burde være her nu.
De opretholder radiotavshed, indtil de er landet.
Lyset på landingsbanen er tændt, så de foretager sig noget dernede.
Sikken ikke noget alvorligt.
Vi må bryde radiotavsheden.
Kontakt centralen.
B2 til A4, hører I mig?
Lyset på landingsbanen er tændt. Er der noget, jeg skal vide?
Svar nej, B4!
Svar nej.
Skal vi overgå til operation Skyfald?
Fortsæt operation Tordenkile.
Kontakt H1 og bed dem fortsætte.
B2 til H1, hører I mig?
I har tilladelse til at lande.
Ingen ild før vi er inde i terminalen.
Hurtigt, stille og overraskende.
De er fremme.
Informer USA, Storbritannien og Frankrig om operation Tordenkile.
Fremad!
Hør.
Amin er her igen.
Ned, vi kommer fra Israel!
Vi kommer fra Israel, ned med jer!
Israelere! -Ned på gulvet!
Ned på gulvet! -Israelerne er her!
Ned!
Lig stille, eller jeg dræber jer!
Ned med jer! Ned på gulvet!
Bliv liggende på gulvet!
Det skal nok gå.
Eli!
Eli?
Eli...
Dan! Kan du høre mig? -Ja, råb ikke.
Terminalen er sikret, send sygehjælperne ind.
H1 mod terminalen!
Jeg går ind med H2 og H3, kysten ser ud til at være klar.
Det er okay, kom så.
Find jeres ting.
Faren er drevet over.
Mrs. Loeb?
Nej, mrs. Loeb!
Vi har et fly derude.
Nu skal I hjem!
Dem, der har brug for lægehjælp, får det om bord på flyet.
Det er et mirakel!
Find jeres ting, vi skal væk herfra!
I kan ikke rejse uden mrs. Bloch. -Hvem er det?
En af passagererne. Hun ligger på hospitalet.
Vi kan ikke vente på hende. De tager sig sikken godt af hende.
Kan du høre mig, Dan?
Syv terrorister er identificeret. Vi er klar til at rejse hjem.
Tag hånd om MIG-jægerne.
Gør H1 klar.
Bring dem ombord og kom af sted i en fart, Yoni.
Følg med os, fart på!
Vent med H1!
Dan her. -Ugandiske tropper ved porten!
Vent, Yoni. Der er problemer ved den nordlige port.
De må have stoppet uganderne! -Lad mig ordne det her, Yitzhak.
Kanal 220.
Ugandisk forstærkning nærmer sig den nordlige port.
Der er to lastbiler.
Lad dem stikke af!
Fyr!
Dan? -Området er sikret.
I kan fortsætte.
Få dem væk så hurtigt som muligt, Yoni.
Fan på!
Skynd jer!
Forsigtigt. -Tusind tak!
Fan på!
Alle er ombord, fart på!
Vi gjorde det!
Yoni er ramt!
Yoni er ramt, let så snart han er ombord!
Hører I mig? K41 er sikret.
Vi gjorde det, Yoni.
Vi gjorde det. Nu er vi på vej hjem.
Det var godt.
Jeg har ingen følelse i fødderne.
General!
Godt gjort, Dan. -Tak.
Dan...
Yoni er død.
Før missionen besøgte den britiske konsul Dora Bloch på hospitalet.
Hun var ved at få det bedre.
Da han ville besøge hende igen efter missionen, var hun forsvundet.
Hendes seng stod tom, og ingen har set hende siden.
Oversættelse: www.primetext.tv